Tenk deg en foss som stuper ut i en vakker elv.
Du står ved elvebredden med mykt gress mot føttene.
Vannet er krystallklart, himmelen er blå og alt er rent.
Ta nå et trekk av sigaretten.
Se på himmelen nå.
Du har forurenset himmelen.
Se på vannet. Det stinker.
Kast bort sigaretten.
Se på vannet nå. Hva ser du?
-Du vil ikke ønske å røyke mer. -Bra.
-Var det 150 pund? -Ja, kontant.
Jeg vet det.
Unngå ting du forbinder med røyk. Alkohol, stress...
Sex.
Føler du røyksuget, så tenk deg om.
Gå tilbake til den vakre enga og den kjølige elva.
Bare tenk gode tanker. Ingen småjenter som flyter under vann.
-Kom inn! -Hva sa du?
Jeg har en ny klient. Kom inn!
Ta et trekk av sigaretten og se på vannet nå.
-Se så skittent det er blitt. -Jeg må snakke med deg.
Se på den svarte skyen.
-Beklager, jeg er midt i... -Hvorfor nevnte du jenta?
-Du må gå. -Du så henne, ikke sant?
-Jeg så ikke noe. -Den lille jenta i hodet mitt.
Det er utrolig. Hjelp meg. Det har skjedd noe fryktelig.
Og nå vil hun ikke snakke. Hun har behov for å få det ut.
Beklager, jeg tar bare røyking. Farvel.
-Er det lunsjtid nå? -Nei, middag. Pappa lager maten.
Æsj, Martha!
-Pappa! Pappa! -Hei. Se hva jeg har til deg.
En hund! Takk, pappa.
-Hvordan har jenta mi det? -Bra.
-Beklager. -Herlig. En bjeffende hund.
Bare når du tar på den. Hvordan har du hatt det i dag?
Kjedelig, ensomt.
-Det er bedre nå. Martha er sulten. -lgjen?
-Gjett hva far skal lage? -Makaroni og ost.
-Visste du det? -Du lager alltid det.
Du lager alltid det! Ta denne. Kom her!
Hva er du bekymret for?
-Sparker han? -Han stepper på nyrene mine.
-Jeg må få meg et nytt kontor. -Kanskje over en tobakkssjappe?
Jeg mener alvor.
Vi må spare litt penger først. Vi kommer til å få det bra her.
-Det er akkurat som hjemme. -Syns du det?
Ja, det blir det når vi får pusset opp.
Og Martha får en bedre skolen og iallfall én venn.
Jeg tuller. Jeg liker engelskmenn. De er så...
-Hva da? -Utadvendte.
-Hei, doktor. Kan jeg si Michael? -Jeg er seint ute.
Jeg følger deg opp.
-Gjelder det...? -Nei, ikke noe røyksug.
-Det andre sier jeg ikke mer om. -Hvorfor tar du kontant betaling?
Har du et organisasjonsnummer? Vet ligningskontoret om deg?
-Gå nå, ellers ringer jeg politiet. -Jeg er i politiet.
Vil du se skiltet?
Jeg blåser i skattene dine. I går gjorde du to umulige ting.
-To? -Ja, jeg tenker ikke på røyk mer.
-Jeg er ingen tankeleser. -Hvordan forklarer du det da?
En følelse, intuisjon. Det skjer med alle.
Jeg gir deg 500 pund hvis du får henne til å snakke.
-Du aner ikke hva du ber om. -Jeg ber deg hjelpe et barn.
-Nei, jeg beklager. -Da varsler jeg ligningskontoret.
-Hvor i USA bodde du? -Seattle.
-Er det Seattle-dialekt? -Nei, jeg er europeer, som du.
-Jeg flyttet til USA for ti år siden. -Jeg er fra London.
Her er det. Moren heter Grace. Hun vil ikke like deg.
-Klar? -Nei.
Det går bra.
Hei, Keith. Dr Strother skal besøke Heather. Er hun våken?
-Det har jeg ikke fått beskjed om. -Typisk, hva?
-Hei, Grace. -Hvem er det? Nok en lege?
Han er spesiell. Kurerte meg for røyksuget.
-Hvordan går det med Heather? -Som før.
-Sagt noe? -Ikke en lyd.
-Jeg gjør ikke noe mot din vilje. -Nei, det er sikkert.
Han bare snakker. Han skal ikke engang røre ved henne.
-Jeg stoler på ham. -Så sett i gang, da.
-Kan du...? -Ja, beklager. Sett deg, Keith.
Hei, Heather. Jeg heter Michael.
Er den ny?
Liker du musikkvideoer?
Iblant er lysene og fargene nesten som noter.
Fargene blir skarpere når lyden blir høyere.
Man kan nesten føle musikken i ansiktet.
Og på brystkassa. Jo høyere musikken blir,-
-desto sterkere blir fargene, helt til de blander seg til én.
Ett stort, hvitt lys.
Det er nesten vanskelig å se på. Vanskelig å holde øynene åpne.
Kanskje du skal lukke øynene. Bare et øyeblikk.
Lukk dem. Da vil du føle deg bedre.
Ikke kjemp imot. Bare lukk øynene.
Det er mye bedre, ikke sant?
Si meg, Heather, hva ser du når du har øynene lukket?
Er det som stjerner om natta?
Millioner av stjerner som strekker seg inn i evigheten.
Reis gjennom dem, forbi dem.
Raskere nå, raskere og raskere.
Nå ser du bare én skinnende stjerne foran deg.
Den vakreste stjernen du har sett.
Den kommer nærmere og nærmere.
Du blir lykkeligere og lykkeligere.
Lyset oppsluker deg, svelger deg.
Og du føler deg trygg og varm.
Og nå passerer du gjennom lyset.
Til den andre siden. Til stedet hvor du mistet stemmen.
Heather!
Heather? Hvor er du, Heather?
Våkn opp! Våkn opp, Heather!
Du snakket. Jeg vet ikke hva du sa, men du snakket.
Si noe! Hva som helst!
-Alt i orden? -Det er den jenta i nyhetene.
Hun som rømte fra Tatoveringsmorderen.
-Jeg vil ikke fortsette med dette. -Du var glimrende, Michael.
-Hun snakket ikke, men... -Bare glem meg.
-Så du noe? -Nei.
Jo... Ikke egentlig. Dette er farlig, Losey.
Hvis jeg tabber meg ut, kan hun...
Herregud!
Du må fortelle meg alt.
Hun ble bortført for tre uker siden. Ti dager etter lå hun i kanalen.
Hun var forslått, ingen brudd. Ingen seksuelle overgrep.
Hun hadde nålestikk på armer og bein.
Men ingen stoffer i blodet.
Og ingen tegn på noen spesielle infeksjoner.
Det eneste vi har å gå på, er tatoveringene. Se her.
Forstår du noe av det?
Nei. Ikke egentlig.
Hva mener du med det?
Vi fant rester av piletre på henne. Hun kan ha sittet i en kurv.
Hun var heldig som kom seg unna. De tre døde ungene var tatovert.
Alle tre døde av en blodreaksjon.
Menneskeblod av feil type sprøytet inn i årene deres.
Alle var blodtype O. Heather har blodtype AB.
Så hun har drapsmannens blod i sine årer?
Antakelig.
Hva så du, Michael?
-Ikke så mye. Et ansikt. -Mann eller kvinne?
-Mann. -Drapsmannen?
-Jeg vet ikke. -Kan du identifisere ham?
-Hvordan? -Vi kan lage et robotbilde.
Nei.
Er det alt?
Jeg tror det.
-Jeg har ikke 500 pund. -Det skjønte jeg.
Stjerner på nattehimmelen...
Heather? Hvor er du?
Batterier! Hvor fanken har jeg batterier?
Moloch, Gog, Drammalach, Rottekongen, hør meg!
Hør mørkets røst!
Må sorgen hjemsøke deg.
For din er den bitreste pillen.
-Hva gjør du? -Vekte jeg deg?
-Klokka er tre! -Jeg får ikke sove.
To netter på rad. Ikke si at det begynner igjen.
Jeg bare tenker på babyen.
-Du sa at hvis vi flyttet... -Det går bra.
Jeg kommer straks opp.
-Ta en pille. -Det har jeg gjort.
Ta en til.
Hvilke kvalifikasjoner har han? Er han medisiner?
Er han godkjent? Vet vi noe om ham?
-Hva tar han? -Han arbeider gratis.
-Det er mistenkelig. -Han fikk henne til å snakke.
-Jaha. -Hvorfor sa du ikke det før?
-Hva sa hun? -Bare vrøvl, men det er en start.
-Tok du det opp? Får vi høre det? -Jeg har det ikke med meg.
Jeg var der, sjef. Det hun sa, var bare sludder.
-Men han var flink med henne. -Og du har lang erfaring med slikt?
Nei, ma'am.
Bare vrøvl, altså?
-Du skulle bare passe på Heather. -Ja.
-Hva? -Ja, sir.
-Det var alt du skulle gjøre. -Ekspertene vet alt om zodiaker.
Men de vet ikke hvorfor det er tatovert på døde barn.
60 politifolk har brukt 17 uker og 6 millioner pund.
Og alt vi vet om monsteret, er at han slår til igjen.
Snart. Og da må du på tv igjen og si at vi ikke vet noe. lgjen!
-Losey trenger visst ferie. -Du har rett.
-Men hun får fortsette. -Takk.
Så lenge jeg får hans bakgrunn. Og sjekk alle registrene.
-Du vil ikke angre, sir. -Det bør jeg ikke.
-Jeg protesterer. -Det er notert.
Du stjal båndet mitt, drittsekk!
Rottekongen... Hva er dette for noe?
-Aner ikke. -Det er ikke noe en 11-åring sier.
Det kan være et minne som skyldes et traume.
Hun har sikkert bare hørt ordene, men vet ikke hva de betyr.
Herregud! Hvor skal du? Hva med Heather?
-Siden. Jeg må treffe en fyr. -Kan du ikke gjøre det etterpå?
Våre folk har ingen ting. Denne fyren traff jeg på nettet.
Han har all slags okkult stoff.
Jeg ville spørre om tatoveringene. Kanskje vet han noe om dette også.
Det er nesten samme vei.
Elliot?
-Kan jeg hjelpe deg? -Du sendte meg en e-post.
Ja visst. Jeg trodde ikke at du var kvinne.
-Det er jeg. -Tydeligvis.
Dere ser ikke ut som de vanlige typene.
-Hvordan ser de ut? -Som meg.
-Jeg er i politiet. -Jeg har ikke gjort noe.
-Vi trenger din hjelp. -Med glede.
Hørt om "Rottekongen"?
Det får du si til henne.
-Hva er det som skjer? -Hun tar på seg skoene mine.
Sykkelen er i veien.
Hva er det, Heather? Sitter den fast?
-Heather! -Michael!
Stopp, Heather! Ikke gå videre.
Lukk døra.
Kom tilbake til meg og mamma, så er du trygg.
Kom tilbake til bildet ditt.
-En penn, fort! -Penn. Keith?
Du er tilbake hos bildet ditt.
Denne gangen, Heather, skal du tegne et annet bilde.
Noe du husker fra den tida. Noe som sitter klistret.
Kom igjen, Heather. Alle er her.
Du er trygg. Ingen kan gjøre deg noe.
Glasskoen passet, og de kjørte Askepott tilbake til slottet.
Jeg bare innså at hun hadde vært borte for lenge.
Jeg gikk bort til døra for å sjekke.
Den sto åpen.
Noen hadde bare...tatt henne.
La henne sove i minst en time.
Jeg vet det er viktig å slutte å røyke. Mannen din går ikke.
Greit, men det har seg slik...
l morgen tidlig? Greit. Jeg beklager.
Jeg beklager så mye.
-Du beklager det ikke virkelig? -Jo, hvis kona får vite dette.
-Er hun sjalu? -I åttende måned. Andre barnet.
-Jeg kan ikke miste klienter. -Jeg ville vært sjalu.
-Du er vel ikke gift? -Det er litt permanent.
-Er det ikke det som frister? -Det kortvarige har sine fordeler.
-Hva ser du etter? -Sovepiller.
-Baderomsvinduet sto åpent. -Og så?
-Noen kan komme inn. -Da må han være høy.
-Snakk med meg, Michael. -Jeg må bare sove.
-Gjelder det penger? -Nei.
Vi klarer oss til det tar seg opp.
Det tar seg opp. Du har gjort det bra nå.
Neste år har du mange klienter og kan doble honorarene.
Skrive bok, selge videoer.
Ja, fortsette med røykingen.
Det var du som sa at det er å redde liv.
-Hva er galt, Michael? -Ingen ting. Det er...
-Det er bare sexen. -Hva?
-Jeg savner sex. -Det gjør jeg også.
Men det er ikke helt utelukket.
Hva i...?
Hei!
Slapp av i anklene, knærne, magen, brystkassa...
Slapp av i ansiktet.
Prøv å slappe av. Slapp helt av i kroppen.
Begynn med tærne. Helt avslappet.
La følelsen gå opp i leggene. Svært, svært avslappet.
Helt opp til magen, brystet.
Pust dypt inn, vær avslappet.
Svært, svært avslappet.
Nei, vær så snill. Nei!
Nistnesus.
Nei!
Jeg beklager. Bare...
Dette er hos Hargrave Models. Legg igjen en beskjed.
Hei, det er Michael Strother. Vi møttes for noen dager siden.
Betyr ordet "nistnesus" noe? Takk.
Telefonnummer 02073...
-Kan jeg få en? -Ja da.
Fyr!
Se der!
La oss sjekke det.
Diagrammene du ga meg er standard hermeneutikk.
Alle kristne sekter bruker jo korset som symbol.
Mens de fleste førkristne sekter brukte zodiakens tegn.
Og visse tallmønstre.
Du vet sikkert at hellige tall er viktige i det okkulte.
-Det visste jeg ikke. -Jo da.
Men de to andre diagrammene er interessante. Og merkelige.
De matcher liturgifragmentet og det din partner spurte om.
-Liturgi? -Akkurat.
En liturgi, en seremoni. Hvor stammer dette fra?
-Jøss! Sjekk dette! -Aldri i livet.
Pyse!
-Hvem er pyse nå? -Kutt ut. Det er blod!
-Hei, Elliot. -Fint du kunne komme.
-Du ba Elliot undersøke noe. -Det har vel med en sak å gjøre?
-Jeg bare lurte på hva slags sak? -Hva var det Michael spurte om?
Nistnesus. Sjelens vilje til å flykte fra kroppen.
-Hva er det for noe? Michael? -Noe jeg tenkte på da du gikk.
-Og hva er forbindelsen? -Francis Paladine.
Han fant på begrepet nistnesus. Han er mannen dere er ute etter.
Er Paladine en venn av deg?
-Han er død, ikke sant? -Det er bare 500 år siden.
Han ble henrettet i Frankrike. Han ble brent levende.
Han mente at sjelen er plassert i fremre del av hjernen, bak øyet.
-Har Paladine noen disipler i dag? -Neppe. Det var ingen stor kult.
-Hvordan vet du om dette? -Jeg leser bøker.
"Det skjulte lys" av Catherine Lebourg handler om Paladine.
Eller spør professor Lebourg. Hun lever sikkert.
-Du ser fæl ut. -Jeg føler meg slik også.
-Overvåker du huset mitt? -Du er paranoid.
-Stor, sølvfarget Mercedes. -Michael!
-Du trenger ikke å overvåke meg. -Politiet er fattig, ingen Mercedes.
-Vi kjører slike vrak. Skyss? -Nei, jeg tar T-banen.
-Vi vet hvilke sko han bruker. -Halleluja.
Vi må få Heather hit. Kan få fart på hukommelsen.
Det amerikanske legeregistret har ingen dr Michael Strother.
-Har du sjekket ham? -Ja. Var det ikke din jobb?
-Han er her på studentvisum. -Dette kan bli ubehagelig for oss.
-Det vil ikke skje, sir. -Du skal bare passe på Heather.
Han får ikke nærme seg henne. Slutt å leke detektiv nå!
Ja, jeg fikk ei lita jente.
Jeg går gjennom et åsted-
-som kan ha forbindelse med de såkalte "tatoveringsdrapene".
Og se hva jeg fant.
Edward Lippard-Smiths merke. Og han var ingen god kristen.
Hei! Hva gjør du her?
-Jeg er konsulent i denne saken. -Og jeg er Britney Spears.
-Sett hvem som har bygd kirka? -Få deg et liv!
Jeg åpner!
Herregud! Martha?
Martha?
Hvor er Martha? Jeg trodde du passet på henne.
Alt i orden?
-Hvem fanken er du? -Jeg leser av gassmåleren.
Martha er her ute i hagen.
-Kom deg ut av huset mitt! -Slapp av.
Michael?
Ja? Ja, det skal jeg si.
Det er svært viktig at han får disse opplysningene.
Ja, Elliot Spruggs. Takk.
-God natt. -God natt, pappa.
-Konsulenten din ringte. -Hva?
Han trodde du var politimann. Elliot Spruggs?
Jeg vet ikke noe. Greit?
Losey og Michael vet alt. Ålreit?
Jeg har Michaels nummer der borte ved telefonen.
Hva gjør du? Nei, vær så snill!
-Ja? -Elliot ringte kona mi.
-Du kan bo hos meg. -Elliot hadde vært på åstedet.
Han hadde filmet noe viktig. Vi bør dra hjem til ham.
-Michael? Michael! -Beklager. Det er ok. Vi møtes der.
-Er det ok? -Jeg må gjøre dette.
Hva da? Hva er det som foregår, Michael?
-Jeg behandler ei lita jente. -Jenta i nyhetene?
-Michael! -Jeg tror at jeg kan hjelpe henne.
Vi skulle starte et nytt liv her fordi du ikke fikk sove i din seng.
-Dette er annerledes. -Nei, det er det ikke!
Det er derfor du er søvnløs igjen, ikke sant?
Jeg er snart tilbake.
-Fanken! -Bø.
Er du litt skvetten?
Døra er brutt opp.
Elliot?
-Hva gjorde han i kirka? -Jeg vet ikke.
-Fortalte du ham noe? -Jeg visste ikke noe.
Elliot kan ha fulgt etter meg. Jeg kjørte til kirka etter møtet.
Vi har sett på hans "viktige bevis". Det er en arkitekts merke.
En 1800-tallsarkitekt som het Lippard-Smith.
-Hørt noe om ham? -Nei.
Synd.
Å ja... Det går visst bra med rotta.
Det er ikke din skyld, Losey.
Jeg vet hvem vi kan spørre om Lippard-Smith.
Hun får ikke snakke lenge. Hun har nylig hatt en biopsi.
-Du har besøk, professor Lebourg. -Jeg er ikke døv.
Jeg er på kontoret.
Ikke bare stå der. Sitt ned.
-Professor... -Kall meg Catherine.
-Hva heter du? -Michael Strother.
-Er du berømt? -Nei.
-Synd. Er hun? -Nei, jeg er ikke berømt.
-Vi har lest boka di. -Hvilken?
-"Det skjulte lyset". -Ikke min beste.
-Vi undersøker Francis Paladine. -En stor mann.
Svært misforstått.
-Har han noen aktive tilhengere? -Halvparten av Silicon Valley.
-Beklager? -Ingen av dem har hørt om ham.
Men de prøver å få bevisstheten inn i datamaskiner. Har jeg lest.
Paladine var ute etter det samme. For 500 år siden.
Men hans metode skulle fungere fra mann til mann.
-Hvorfor? -Hvor gammel var du-
-da du innså at du skulle dø en dag?
Vet du noe om 1800-talls- arkitekten Lippard-Smith?
Ingen stor mann. Han bygde ti likegyldige kirker i London.
-Var han interessert i det okkulte? -Ikke så mye som i prostitusjon.
Var Lippard-Smith en tilhenger av Paladine?
Jeg er sliten!
Takk.
Ikke utenfor huset mitt. Kjør litt forbi.
Tørk av deg leppestiften. Det er ingen leppestift, Michael.
-Du trenger hvile. -Ja, jeg trenger...
Hva er galt? Michael?
Politiet har funnet et lik i London.
Politiet bekrefter at kirka som to skolegutter snublet over-
-er forbundet med tatoveringsdrapene.
-Hvem er du? -Jeg gjør bare jobben min.
-Du blir brukt i tatoveringssaken? -Ikke si at du er avisfotograf!
Har jeg rett?
POLlTlET BRUKER HYPNOTlSØR FOR Å LØSE TATOVERlNGSDRAPENE
Spør hvorfor han flyttet fra USA.
Vi kan se på det som gratis reklame.
Jeg beklager.
Skal vi prøve Australia?
-Skjønte du ikke at det ville skje? -Jeg hadde annet å tenke på.
Du druknet ikke den mannen. Og det hjelper ikke å redde jenta.
Han svømte på skolelaget. Noe skjedde, jeg vet ikke hva.
Og han fikk vannskrekk. Kunne ikke nærme seg vannet.
-Hva gikk galt? -Jeg gjorde en fryktelig feil.
Jeg fjernet frykten hans. Jeg sa at den var grunnløs.
Jeg fikk ham til å føle seg uovervinnelig.
Neste dag gikk han ned til sjøen.
Det var tidlig i april. lsen hadde akkurat gått.
Han ville ta en svømmetur.
En mann på hans størrelse ville overlevd i 10-15 minutter.
Det ville vært en selvmordssak om jeg ikke hadde stått fram.
-De la skylda på deg? -Nei, men avisene gjorde det.
-Og derfor er du ikke registrert? -Jeg er registrert.
Har du sjekket meg? Selvsagt.
Strother er min kones navn.
Hallo? Ja, greit.
King Charles Avenue 35, London. Ha det!
-Hvem var det? -En mann.
St. Mary Magdalen, Clerkenwell. St. John the Baptist, Whitechapel.
St. Luke's, Westminster. Holy Trinity, Bermondsey.
St. Stephen's, Blackheath.
-Hva er det? -Ikke noe. Bare sov videre.
Fanken!
-Sett filofaxen min? -Nei.
Jeg hadde den her.
-Jeg har ikke sett den. -Vi må bort herfra nå.
Heather? Vil du ha en is? En softis?
-Jeg kan gå. Vil du ha, Keith? -Gjerne. Med strø.
-Det blir tre pund. -Takk.
Takk. Ha det.
-Hva gjør du her? -Jeg prøvde å ringe.
-Familien min trenger beskyttelse. -Vi har verre ting å tenke på.
-Han var i huset mitt. -Du får klage til avisa.
Nei, drapsmannen var i huset mitt!
Han gjorde dette. Og han tok filofaxen min.
Med adressen til det trygge huset. Du må få Heather ut derfra.
-Hva? -Keith er død, Heather bortført.
Alt er min skyld.
Og derfor fikk jeg sparken.
Skriv under der, sir.
-Hvor lenge blir dere? -Jeg vet ikke riktig.
Kom, vennen min.
-Det er da ikke så ille. -Nei, fantastisk.
Vi kan sette vogga her. Og stellebordet der borte.
Så kan vi varme flaskene nedenunder.
-Det er cricket, pappa. -Det er akkurat som baseball.
Jeg skal gjøre det godt igjen.
Hadde jeg kunnet fly nå, ville jeg vært på vei hjem.
De tar ham. Snart.
Får vi ikke en vakt engang?
Nå som han har tatt Heather, sier de han ikke vil plage oss.
Hva vil han gjøre mot henne?
Francis Paladine?
Svært misforstått.
Han trodde at sjelen satt i fremre del av hjernen, bak øyet.
Edward Lippard-Smiths merke. Han var ingen god kristen.
Moloch, Gog, Drammalach, Rottekongen, hør meg!
Må sorgen hjemsøke deg, for din er den bitreste pille.
-Ja! Jeg er her. -Drapsmannen kan bruke kirka-
-fordi Lippard-Smith bygde den. Kanskje det er et hellig sted.
Hellig for drapsmannen. Lebourg sa at det var ti kirker.
-Kanskje han er i en av dem. -Clements har sjekket det.
Alle er i aktiv bruk, og prestene er varslet.
-Det er bare åtte kirker. -Men Lebourg sa ti.
Vi har en offisiell liste. Lippard-Smith bygde ikke flere.
-De sier at det bare er åtte. -Har du lista?
-Ja, det har jeg nok. -Kan du fakse den?
-Vær så god, sir. -Takk.
Kan vi få litt mer te?
Pappa? Ser du etter et bedre hotell?
Pappa? Pappa? Pappa!
-Vennen min... -Jeg tar det.
Vent litt.
Legger vi ei kirke her og ei her...
Lebourg hadde rett, Losey. Det er ti kirker.
Bare se på kartet. Føy til to til, i Shepherds Bush og Hackney.
Da får du en femkantet stjerne. Som Lippard-Smiths merke.
-Du har rett. -De kan brukes til noe annet.
-Jeg tar Hackney, du den andre. -Finner du den, så ring.
-Michael? -Der er det en drosje. Ha det!
Taxi!
Jeg ser etter ei kirke som ikke lenger er kirke. l Hackney.
-Er det her? -Nei. Det er en synagoge.
Hallo?
-Hva gjør du her? -Sånn som du skremte meg.
Jeg trodde du var... Glem det.
-Ja? -Hei. Kan jeg spørre deg om noe?
-Hva gjelder det? -Huset du bor i.
Jeg driver historisk forskning.
Hei. Jeg må låne telefonen og ringe politiet. Det er viktig.
Takk.
-Er du blitt ranet? -Nei.
-Kan jeg få sette meg? -Ja visst.
Telefonen er her et sted. Fordømte trådløse greier.
Det er en mann i kjelleren. Har du lagt merke til noe rart?
Hva mener du?
Nedenunder.
Hvordan havnet telefonen der?
Hvor er Heather?
Hvordan fant du meg?
-Vi vet alt om deg. -Hvem "vi"?
Politiet.
-Losey? -Ja.
Hvor er hun da?
Snakk til meg!
Du lyver.
Hva gjør du?
-Hvor er Heather? -Snakk til meg.
-Jeg lytter. -Hva vil du vite?
Sannheten.
Du trenger ikke å snakke. Vi finner ut hva du vet.
Kan du ikke snakke til meg?
Hvor mye vet du?
Snakk. Kom igjen! Snakk til meg! Snakk til meg!
Heather? Hvor er du, Heather?
Heather?
Moloch, Gog, Drammalach, Rottekongen, hør mørket!
Gi nok en gang smertens smitte, for din er den bitreste pillen.
Jeg er sliten.
Du vet vel hvem jeg er?
Slapp av. Jeg skal vise deg.
Moloch, Gog, Drammalach, Rottekongen, hør meg!
Hør den mørke sorgen.
Gi nok en gang smertens smitte, for din er den bitreste pillen.
Jeg er Francis Paladine.
Kjenner du den mørkeste frykt som gnager i mannens hjerte?
Jeg har undersøkt din sjel og funnet ut at du har en gave.
Men du har skjult din gave.
Menn velger å være svake når makten skremmer dem.
Og da velger de å dø isteden.
Men jeg har lurt døden ni ganger, i dag blir den tiende gangen.
Farvel, søte Michael, uvitende Michael. Sov nå.
Tillat deg selv å gli bort.
Våkn opp, Michael.
Våkn opp, Michael!
Han er sterk.
Drep ham.
-Ser du etter Tony? -Er han inne?
Nei, han er forsinket. Jeg har ventet i en time.
-Jeg ser etter... -Flere historiske undersøkelser?
Det var en fyr her som sa han forsket på huset.
-Hvordan så han ut? -Høy, mørk, kjekk.
-Hvor ble det av ham? -Aner ikke. Han gikk.
Sa noe om at det var feil kirke.
-Skal jeg gi Tony en beskjed? -Nei takk.
Heather? Det er Michael.
Vi er alene.
Hør på meg, Heather. Hør på stemmen min.
Husker du malesakene dine? Husker du fargene?
Lukk øynene, Heather. Tenk deg rekken med farger.
Og sobelpenslene. Husker du hvor myke de var?
Hvor mykt de gled over papiret?
Dekk papiret med blåfarge.
-Hun er borte. -Er du sikker?
Ja.
Vi må fortsette. Fort. Fort!
Og under himmelen den grønneste enga du har sett.
Fulle av gule smørblomster.
Ville det ikke vært vidunderlig å løpe rundt på den enga?
Men du kan ikke. Du er innestengt, Heather.
Jeg er redd. For ham.
Hør på meg, Heather. Jeg teller til tre.
Og på tre er all din frykt borte.
Ser du etter Tony? Han er forsinket.
Jeg har ventet her en time.
Du er uovervinnelig, Heather.
Ikke noe kan skremme deg.
Dytt, Heather.
Det er i orden.
Det er fint.
Bind meg opp, fort!
Michael!
Nei, ikke rør deg.
Heather?
Du er uovervinnelig, Heather.
-Skynd deg, Heather er der! -Hvordan kommer jeg inn?
Ingen ting kan skremme deg.
Fanken!
All frykten vil forsvinne.
Heather?
Heather!
Kom her. Jeg har deg.
-Jeg finner ikke den andre skoen. -Hysj! La pappa sove.
-Hun er nydelig. Begge er det. -Stygg uvane, det der.
-Jeg kjenner en søt hypnotisør. -Den kvakksalveren i avisene?
-Publisitet gir klienter. -Jeg har ikke arbeidstillatelse.
Rart at du nevner det.
-Jeg håper ikke det er en sjekk. -Så heldig er du ikke.
Det er en anbefaling om at dere får oppholdstillatelse.
Hvis dere vil bli her, da.
-Takk, men jeg trenger det ikke. -Ikke det?
Vi reiser tilbake til USA.
-Og du? -Jeg er blitt forfremmet.
-Og Heather? -Ingen permanent fysisk skade.
Men mentalt... Det vil tida vise.
-Sprøytet de inn Lebourgs blod? -Tydeligvis.
-Hva fikk guttungen ut av det? -Vil du vite det?
Han var hennes sønn. Du kan få treffe Heather nå.
-Hei, Michael! -Du ser godt ut.
Jeg har det bra.
-Vil du ha is? Vanilje? -Ok.